![dialog](https://attlevadetlevandelivet.wordpress.com/wp-content/uploads/2011/10/dialog.jpg?w=570)
När vi försökte skapa en framtida ekoby tillsammans gjorde vi detta genom att starta en förening och en massa annat organisatoriskt. När det var klart, innan egentligen, satte vi oss ner regelbundet för att diskutera tankar och ideer som dök upp. Vad ska vi tänka på i ekobyn? Ska feminism/jämlikhet prioriteras mer än det gör i samhället? Ska vi dricka alkohol eller ska det vara förbjudet? Ska vi ha bilar i byn? Gemensam bil? Bilpool? Kollektivt ägande av husen och marken eller privat? Och en massa andra frågor, allt mellan himmel och jord.
Detta var och är jättekul. Man uppnår sakta men säkert någon form av konsensus och skapar en mer och mer sammanhållen bild av den tänkta framtiden. På sätt och vis kan man väl säga att man drömmer tillsammans. Det man måste komma ihåg är att drömmen någon gång förhoppningsvis ska omsättas till verklighet.
Ganska snart stod det klart för mig att det går väldigt fort att skapa nåt som ingen vill ha trots att alla har varit med och tagit fram det. Fortare än man kan tro. Man är fullt upptagen med att skapa det ideala lilla samhället så att man inte ser att delarna formar en helhet som kanske inte var det man tänkte sig när man lade till delarna. För att ge ett exempel har jag hittat på den här dialogen, jag hoppas den belyser min poäng.
Markus: Hur ska vi göra med droger i byn då? Ska allt vara okej eller ska vi begränsa det på nåt sätt?
Johanna: Det är ju redan begränsat av lagen så det behöver vi väl inte prata om?
Markus: Vilka droger tänker du på då? Det är ju ganska många som är lagliga.
Anna: Jag tänker att vi inte ska ha droger i byn överhuvudtaget. Jag är så trött på att alla ska supa hela tiden.
Linus: Kaffe, te, socker, tobak? Ska det också vara förbjudet då?
Anna: Ja det vore fantastiskt tycker jag.
Markus: Men allvarligt, hur farligt är te liksom?
Nina: Te odlas ju på andra sidan jorden, känns ju lite onödigt men vi kanske kan plocka örter och göra te på?
Linus: Alltså, jag överlever inte utan kaffe!
Nina: Kaffe är ju helt vidrigt. Arbetarna mår skit och regnskogen skövlas!
Linus: Rättvisemärkt kaffe då?
Markus: Eh, ska vi gå vidare till frågan om privat eller kollektivt ägande?
Det där var bara en diskussion om ett ämne som kan tyckas lätt men om allt är öppet för diskussion och man strävar efter konsensus kan det lätt dra iväg eftersom alla har olika åsikter om man bara går djupt nog. Lösningen är nog, tror jag, att ha det väldigt fritt och istället försöka ha respekt för varandra och våga ta upp saker för diskussion men utan att fastställa någon sorts regel. Helt enkelt leva efter Svea Rikes Lag men att ta stor hänsyn för varandras olikheter. Är det någon som avskyr alkohol får man helt enkelt tänka på att inte nyttja alkoholhaltiga drycker i närheten av den personen men samtidigt måste den personen också visa hänsyn och inse att den som vill dricka alkohol också har rätt att göra det. Om man har en rak och öppen dialog är det lättare att ta upp saker man stör sig på innan det blir en konflikt av något slag. Det är väldigt bra om man har återkommande möten med ett intervall som passar då man i en lugn och avslappnad miljö kan ta upp olika frågor som har dykt upp sen senaste mötet.
Man ska dock inte glömma bort hur roligt och utvecklande det är att stöta och blöta frågor tillsammans, stora som små. Jag har lärt mig ofantligt mycket under alla möten vi har haft där vi har kivats, diskuterat och ibland bråkat. Dessutom lär man känna varandra mycket bättre än man skulle ha gjort annars men framförallt lär man sig väldigt mycket om sig själv. Ibland blir man förvånad över vilka åsikter man har när man skrapar under ytan.